За това се молих аз
Мазал тов, мазал тов
Като от рая изваден
Мазал тов, мазал тов
Добро и читаво момче
утеха и радост е
Шивачът Мотел Камзоил
Стига
Та ние вече го огласихме! Сключихме сделка с месаря.
Бог да благославя дома ви
Мазал тов, мазал тов
Представете си само какъв съпруг
Мазал тов, мазал тов
И какъв зет само
Няма равен
Спрете...!
Ама той е касапин!
Кажи им!
Казва се, Лазар Улф!
Шивачът Мотел Кам...
Тихо. Тихо.
Вижте
Кой е това?
Кой идва насам?
Кой? Кой? Кой?
Коя е таз жена?
От гняв най-справедлив обзета
Нима е тя
- Несъмнено - Защо пък не
- Кой би могъл да я сбърка?
На месаря жена му От гроба е излязла.
На месаря любимата му отдавна починалата му жена
Фрума Сара
Фрума Сара! Фрума Сара!
Тевиеееееее...!
Как така дъщеря ти ще се жени за моя мъж?
Да, нейния съпруг!
Така ли ще постъпиш със своята съседка, Фрума Сара?
Фрума Сара!
Не уважаваш ли чувствата на една жена?
Чувствата на една жена
Да дават вещите ми на някаква непозната
Някаква непозната
Как допускате дъщеря ви да заеме моето място?
Да живее в къщата ми? Да ползва нещата ми?
Да носи дрехите ми? Перлите ми?
Как...?
Как допускате дъщеря ви да заеме нейното място? В къщата?
- Перлите! Перлите - Ключовете! Дрехите!
Как?
Тевие!
Като учен мъж Тевие, не ще го допусне
Кажете ми, че не е вярно та да не се притеснявам
Да не се притеснява
Кажи, че не си благословил сватбата на дъщеря си
Нека само кажа що ще стане след тази фатална сватба
Тихо!
Ако Цайтел се ожени за Лазар Улф,
И на двама им горко,
Тя ще живее при него три седмици
И след като изтекат тези три седмици
Аз ще дойда посред нощ
За шията ще я хвана, вашата Цайтел
Ей това... Ей това...
Скачай!
Това ще ми е сватбения подарък,
ако се ожени за Лазар Улф
Какъв ужасен сън!
Страшно видение!
Дано в дън земя да пропадне.
Толкова ужасен и страшен сън.
И като се замисля, всичко стана защото отиде да се видиш с този касапин!
Тевие...
Щом прабаба ми, Цайтел, лека й пръст,
се е грабнала от онзи свят само да ни каже за шивача,
то означава, че той е най-добър.
И едва ли ще може да намерим нещо по-добро.
- Но, Голде... - Амин.
Амин.
Значи вие харесвате тези мизерници?
Тези убийци на Христа?
Разбира се, че не!
Аз само исках да кажа, че всичко е мирно тук.
Има още много други градове да обикалям.
Ако не мислите да спазвате заповедите, ще назначим някой друг, който ще ги спазва.
О, не, не, сър.
Ще се погрижа. Няма проблем.
Тихо! Тихо!
Тихо!
Това ли е малкото момиче, което носех на ръце?
Това ли е малкото момче, вечно в някоя игра?
Аз не помня кога остарях
а те кога пораснаха?
Кога стана такава красавица?
Кога той се издължи?
Сякаш беше вчера, когато бяха малки?
Изгрев, залез
Неусетно текат дните
Семената за една нощ само
се превръщат в слънчогледи
Изгрев, залез
Неусетно текат дните
сезон след сезон
менят се, изпълнени с щастие и сълзи
Каква ли мъдрост да им кажа?
Как ли да им облекча пътя?
Сега трябва да се учат един от друг
Ден след ден
И как добре изглеждат заедно
Както подобава на младоженци
Ще има ли такова венчило и за мен?
Изгрев, залез
Неусетно си текат дните
Сезоните, един след друг...
менят се, с щастие
и сълзи.
Мазел тов!
Тихо!
Ето, че ми я взе, такава красавица!
Седнете всички по местата си!
Тихо! Тихо!
Тихо!
Младоженците.
Приятели,
събрали сме се днес да споделим радостта на младоженците,
Мотел и Цайтел.
Да доживеят дълги години заедно.
Амин!
И сега бих искал да кажа...
Нахум...!
Моля те...!
Не тук!
Искам да обява, че родителите на младоженците дават:
Нов резбован креват.
Две възглавници.
С гъши пух!
Съдове за Шабат.
Чифт свещници!
Тихо!
Тук сме на тази земя за съвсем малко.
Дори и великите и богати люде един ден умират.
Всъщност,
ако богатите можеха да плащат на други да умират вместо тях,
ние, бедняците, щяхме да си живеем живота!
Добре го каза!
Лазар Улф! Говорейки за богатите,
ето там стои нашия добър приятел, Лазар Улф.
Лазар си има всичко от този свят,
освен булка.
Но той няма лоши помисли.
Всъщност, даже ми каза, че е приготвил подарък, който сам би искал да оповести.
Точно както той спомена,
аз нямам лоши намерения.
Каквото е станало... станало!
Подарявам на младоженците пет пилета.
По едно за всеки един от първите пет Шабата на техния...
брачен живот.
Лазар Улф,
ти си почтен човек.
От името на моята дъщеря,
и от името на нейния съпруг,
аз приемам дара ти.
Има една мъдрост, която...
Тевие,
не се женя за дъщеря ти.
Притрябвало ми е да ти слушам глупостите.
Защо само не чуеш...
Че защо ми е да те слушам?! Ти си човек, който нарушава думата си!
Имам право да го кажа!
С какво право? Това не е твоята сватба!
А трябваше да бъде!
Ама, не е, Слава Богу.
Просто седни.
Той ме посрами,
пред очите на цялото село!
Рави, кажи нещо.
Аз казвам...
Аз казвам, нека да седнем.
Е, всички чухте добре думите на равина.
Нека да седнем!
Сега ще ви изпея една песничка.
Задръж си, болнавите пилета!
Не ми обиждай пилетата!
Ние имахме уговорка!
Но не бяхме уговорили условията.
- Поляхме го! - За дата не се разбрахме!
Хайде сядайте?
Вари го, печи го, касапина си е касапин.
Вари го, печи го, лъжеца си е лъжец.
Защо просто не седнеш?
Ама пилетата са си мои...
Имах видение!
Тихо! Ще ви пея.
Тихо, тихо!
Защо е цялата тази врява?
Поляли го!
Споразумение!
Видение.
Това са пълни глупости.
Цайтел искаше да се омъжи за Мотел, а не за Лазар.
Младо момиче, да решава само?
Защо не? Те се обичат един друг.
- Любов? - Ужас!
Радикал!
Музикантите, свирете! Нека всички да потанцуваме!
На сватба сме.
Що за сватба!
Пърчик!
Коя ще танцува с мен?
Това е грях!
Не е грях да се танцува!
- Е да, ама с момиче? - Да, с момиче!
Ето какво се случва като пуснеш дивак в къщата си.
Не е дивак,! идеите са му малко странни, но...
Пърчик...
Това е грях.
Не е грях!
Питай равина! Хайде, питайте го.
Е, рави...?
Танцуване...?
Не е специално забранено, но...
Ето, видяхте ли!
Не е забранено!
Не е грях.
И така! Коя ще танцува с мен?
Хадъл!
Това е само танц, Мамо.
Свирете!
Кажи нещо...
Тя танцува с мъж!
Виждам, че тя танцува с мъж!
И аз ще танцувам с жена си!
Тевие!
Мамо, недей.
Голде.
- Мотел.
- Цайтел!
Виждаш ли...?!
Ти си виновна за всичко!
И аз не мога да го понеса.
Всички да танцуват!
Пърчик!
Достатъчно!
Казах, достатъчно!
Заповедите са си заповеди.
Разбираш, нали?
Е...
...защо стоите?
Почистете!
Ядове и само ядове.
Само това чуваш от мен?
Но на кой друг ние обикновените хора може да се оплачем?
Знаеш ли, понякога се чудя,
Ти на кого доверяваш неприятностите си?
Както и да е.
Мотел и Цайтел са женени от доста време вече.
Работят усърдно.
И са бедни като катерички през зимата.
Но са толкова щастливи че, въобще не знаят колко са бедни.
Мотел все говори за шевната си машина.
Ох, знам,
че си много зает напоследък.
Войни, революции, наводнения, чуми,
всички тези малки неща, които прибират хората пак при Теб.
Но... ако отделиш минутка за неговата шевна машина?
И докато Си в квартала...
Нали виждаш крака на коня ми...
Твърде много ли искам?
Съжалявам.
Както пише в Добрата Книга...
Ама аз на Теб ли ще обяснявам какво пише в Добрата Книга?
Нима трябва да си ходиш?
Да.
Толкова скоро?
Да.
Утре сутринта.
Самичък?
Не! Ще бъда с приятели. И други ще се присъединят към нас, по-късно.
- Къде? - В Киев.
Хадъл,
има някои неща, които не мога да кажа дори и на теб.
Разбирам.
Моля те, не се разстройвай.
Че защо да се разстройвам?
Щом трябва да тръгнеш, значи наистина трябва.
Налага се.
Ти ми каза.
Предстоят големи промени на тази страна.
Огромни промени.
Те предстоят, но няма да се случат от само себе си.
- И значи, ти си мислиш, че ти... - Не само аз! Много хора.
Евреи, буржоа, на много хора не им харесва всичко, което се случва. Не разбираш ли?
Разбирам...
Трябва да тръгнеш...
...тогава...
довиждане.
Хадъл! Чуй ме.
Имам задача.
Най-важната задача за един човек.
Нима, не разбираш?
Да, Пърчик.
Хадъл, чакай!
Имам въпрос...
...който бих искал да го обсъдим.
Да?
Въпроса е от политическо естество.
Какъв е?
Въпроса е за...
...брака.
И това е политически въпрос?
О да.
Всичко е политика.
Както всичко,
между мъжът и жената почива на социално-икономическа основа.
Бракът трябва да бъде основан на сходни възгледи.
Подходяща философия и нагласа в обществото.
И привличане?
О да.
Това също е необходимо.
Този съюз, трябва да бъде скрепен с обща вяра.
Когато двама души се изправят пред света в единство и солидарност...
И привличане?
Да, това е важен елемент!
Та искам да кажа,
че аз лично съм привърженик на такава социално-икономическа връзка.
Мисля, че ме питаш,
дали искам да се омъжа за теб.
Ми,
теоретично погледнато,... да.
Надявах се, да е това.
Аз съм много щастлив, Хадъл.
Аз съм много, много щастлив.
Добър ден.
Добър ден, реб Тевие.
Имам лоши новини.
Какво?
- Трябва да ви напусна. - Кога?
Утре сутринта.
Съжалявам да чуя това, Пърчик. Ще липсваш на всички ни.
- Но имам и добри новини. - Добре.
- Може да ме поздравите. - Поздравления. И за какво?
Ние се сгодихме!
Сгодили?
Да, Тате, ние се сгодихме.
О не, не сте.
Знам, че го харесваш,
а и той те харесва.
Но ти си заминаваш,
а ти оставаш тук.
И така, приятен път, и се надявам да откриеш щастието си,
но отговора ми е, не.
Тате, ти не разбираш.
Разбирам, разбирам.
Дадох моето съгласие на Мотел и Цайтел и ти сега си търсиш правата.
Съжалявам Пърчик, харесвам те.
Но ти си тръгваш, и си остани със здраве,
а отговора ми все още е, не.
Ти не разбираш, Тате!
А ти пък не слушаш. Казах, не!
Реб Тевие,
ние не искаме вашето разрешение.
Искаме вашата благословия.
Ние ще се женим.
И...,
не искате моето разрешение?
Но искаме благословията ти, Тате.
Не вярвам на ушите си.
Моята благословия?
Че за какво?
За дето минават през главата ми?
Невъзможно,
Цайтел и Мотел,
поне ме питаха и умоляваха,
а сега, харесва ми или не,
вие ще се жените!
Какво искате от мен?
Давай! Жени се!
Оскуби ми брадата
Оголи ми главата
Традицията
Дори не искат разрешение,
от бащата
Накъде отиват традициите ни?
Едно малко компромисче,
и докъде ни доведе това, Докъде ни доведе това?
До това
Младежа ме осведомява, че ще се жени!
Не ме пита, направо ме осведомява.
Но преди туй, той те изоставя.
Той не ме изоставя, Тате.
При първа възможност, ще се върна и ще се оженя за нея.
Аз я обичам.
Той я обичал.
Любов...
Това е нещо ново.
От друга страна,
и нашите обичаи някога, са били нови?
От друга страна,
те са го решили без родителите си.
Без сватовница!
От друга страна,
на Адам и Ева коя им е била сватовницата?
Аааа,
по всичко изглежда.
И тези и онези май са попаднали на една и съща сватовница.
Да ми минават през главата.
Нечувано! Абсурдно!
Как да им дам благословията си?
Немислимо
Ще я заключа в стаята й
Не мога,
А трябва
Но вижте очите й
Тя го обича
Традицията!
Е, деца,
Ще ви дам благословията си
и разрешението си!
О, благодаря ти, Татко!
Че какво друго ми остава?
Благодаря ти, Тате.
Благодаря ти, Тате? Благодаря ти, Тате?
А сега какви ще ги разправям на майка ти?
Пак ли сън да измисля?
Може би, ако и кажете,
че отивам да видя стария си богат чичо.
Пърчик, моля те! И сам мога да се оправям с жена си!
Голде!
Гол...
Здравей, Голде.
Седни, хапни супа.
Голде,
имам нещо много важно да ти кажа.
Яж си супата,
топла е още.
Голде...
Току-що срещнах...
...Пърчик и Хадъл.
Е, и?
Е...
Ами те, по всичко личи, че много си допадат един с друг.
Е, и? Какво искаш да кажеш?
Амии...
Ами аз реших да им дам моето разрешение да се оженят.
- Мила, ще хапна по-късно, не съм гладен... - Какво?!
Просто така, без да ме питаш?
Кой да те пита пък тебе?!
Аз съм бащата.
Кой е той?!
Бездомник. Той си няма нищо, абсолютно нищо на този свят.
О, не бих казал това.
Той... той имал богат вуйчо.
Богат вуйчо!
Голде...
Голде, той е добър човек.
Аз го харесвам.
Малко е луд, но аз го харесвам.
Пък и...
онова дето е по-важно,
Хадъл го харесва.
Хадъл го обича.
Нима можем нещо да направим?
Това е нов свят, Голде.
Нов свят с...
любов...
Голде...
Ти обичаш ли ме?
Аз какво?!
Ти обичаш ли ме?
Дали те обичам?
Е...?
От сватбите на дъщерите ни
И размириците в село
Поразстроил си се нещо
Влез вътре, полегни си, почини си
Може да е от стомаха.
Не, Голде, питах те нещо.
Ти обичаш ли ме?
Ти си глупак.
Знам.
И все пак, ти обичаш ли ме?
Дали те обичам?
Е...?
От 25 г. ти пера дрехите
Готвя ти манджите, чистя ти къщата
Раждам ти деца, доя ти кравата
След 25г. как ти хрумна, да говорим за любов точно сега?
Голде.
За първи път те видях
На нашия сватбен ден
- Бях уплашен - А аз-срамежлива
- Бях нервен - Аз също бях
Но мама и тате ми казаха,
че ще се научим да се обичаме
И затова сега те питам, Голде
Ти обичаш ли ме?
Аз съм ти жена
Знам,
но обичаш ли ме?
Дали го обичам?
Е...?
Цели 25 г. живея, боря се, гладувам с него
25 г. делим едно легло
Ако това не е любов, тогава кое е?
Значи ме обичаш?
Предполагам, че да.
Аз също предполагам, че те обичам
Това не променя нещата
Но все пак, след цели 25 г.,
е толкова приятно да го узнаеш
На място!
Няма сила по-голяма от хората.
А, хората сме ние!
Ние сме Русия!
Мигът настъпи,
Времето вече дойде.
Стоим пред вас не сами,
а многобройни.
Много като вас.
Студенти, работници... желаещи по-добър живот.
И аз ви призовавам под знамената, всички работници,
да дойдете с нас.
Присъединете се към движението,
В заводите.
В училищата!
В армията!
Вихърът на свободата
се разпростира в цяла Русия.
Приятен ден, Естер.
Само за секунда...
- Цайтел! Цайтел! - Приятен ден, Йенте.
Цайтел! Наложи ми се да се отбия в пощата днес,
да видя накъде вървят работите.
Виж какво, нищо не ми струва да се държа любезно.
Малко хора са така.
Хора...!
Казвам ти, ако Господ живееше на земята, хората щяха да му счупят прозореца.
Та се отби в пощата...
Да, и там ми казаха, че има писмо за сестра ти, Хадъл.
Благодаря, ще ида да го взема.
Аз го взех.
От любимият й е-Пърчик.
Хадъл толкова ще е щастлива.
От много време чакаше вест от него...
Ама то е отворено.
Така си беше.
Наистина не трябва да чакаш влака, Тате.
Ще закъснееш за клиентите си.
Няма нищо.
Ще им се наложи да изчакат малко.
В беда ли е,
твоя герой?
Арестуван?
Осъден?
Да. Но не е направил нищо лошо.
Не го е грижа за самия него.
Всичко което прави е за хората.
Да, но ако не е направил нищо лошо, нямаше да е загазил.
Тате, как можа да го кажеш?
Какво лошо бе направил, Йосиф?
И Аврам или Мойсей?
Те също са имали неприятности.
Да. Но...
Защо не ми казваш,
къде е този твой Йосиф?
Далече е, Тате.
Ужасно далече.
В едно селище е, в Сибир.
Сибир?
И той иска от теб да напуснеш майка си и баща си,
и да го последваш в ледената пустош и да се ожените?
Не, Тате.
Той не иска от мен да ида.
Аз искам.
Не искам да е сам.
Ще му помагам в работата.
Хадъл...
Тате...
Как ли можеш да ме разбереш?
Защо го искам
Какво искам
Защо трябва да ходя в земи незнайни
далеч от дома си обичан
Навремето бях доволна
да бъда такава, каквато съм
Да бъда там, където съм
Близо до най-близките си тук, в дома свой обичан
Кой да знае, че ще се появи мъжът
Който сънищата ми ще преобърне?
Безпомощна седя сега да него
И старите мечти избледняват полека
Колко романтичен избор
Да искам него, да искам дом
Да затворя сърцето си за всяка надежда
Щом той напусна дома, който аз обичам
Там, където сърцето ми вече тупти, там трябва да ида
Кой можеше да предположи,
че е тъй далеч
от дома,
който толкоз обичам
Но при своята любов ще си бъда у дома.
И кой, дете мое, ще ви ожени там,
в пущинака?
Татко, аз ти обещавам,
ще минем под венчило.
Да.
Без съмнение, и някой равин също са арестували.
Татко!
Само Господ знае кога ще се видим отново.
Нека да оставим всичко по волята Му.
Грижи се за нея.
Гледай, да е дебело облечена.
Даже само дето му загаряла манджата,
Той е можел да се разведе с нея.
Само заради яденето...
Равине...
Да, кажи.
Какви са новините от широкия свят?
Ужасни са, рави!
Тогава не ми ги казвай.
Ако искам лоши новини, ще си чета за Ной и потопа.
Кажи ми, Авраме,
Никъде ли не се случват добри неща?
Не може ли да си купуваш вестник с добри вести?
Вината не е в мен, рави, аз само го чета.
Рави, рави, чу ли новината?
Още лоши вести?
Напротив, добри новини.
У Мотел и Цайтел, нова придобивка.
Ще ида да ги поздравя!
Току-що чухме добрата новина!
Мазел тов!
Благодаря ви много.
- Хубаво нещо. - Така е.
Много хубаво.
Какво е това?
Шевна машина!
С нея се работи два пъти по-бързо.
Взе ли я!
Взех я!
- Красива е. - Знам!
Опита ли я вече?
Виж.
- Красиво е. - Знам.
И ми отне по-малко от минута! Виж колко са равни и гъсти шевовете.
От тук нататък, дрехите ще са ми съвършени.
Направени на машина!
Свърши се с шева на ръка!
Виж, Мамо! Виж!
Чудесна е!
Мазал тов, Мотел!
Равинът! Равинът!
Рави, има ли благословия за шевна машина?
Има благословия за всичко.
Амин.
Това ли ви е новата придобивка? Каква е? Момче или момиче?
Янкела. Янкела.
Защо не спи?
Не спи, но е чудесен! Нито плаче, нито...
Шшт! Да го урочасаш ли искаш?
Е, Мотел.
Въобще не мислих, че ще излезе нещо от теб.
Но я се виж сега.
Бебе, шевна машина...
Ти си вече, някой.
Елате, ще ви покажа как работи.
Вървете, деца.
Първо, поставяте плата ето тук.
Изумително нещо.
Работи се с крак и ръка.
Баща ти идва.
Хава, нека да говоря с него. Нека да му кажа за нас.
Недей. Това ще е ужасно за него, убедена съм.
- Поне нека да опитам! - Не!
Аз ще говоря с него,... обещавам.
Добър ден, господине.
Добър ден.
Студеничко е днес, а?
Довиждане, господине.
Довиждане, Хава.
Довиждане.
За какво си говорехте?
За нищо. Просто си говорихме.
Добре.
Тате!
Федка и аз...
Ние се познаваме от доста време...
Хавалех.
Ще съм доста по-доволен
Ако се познавате отдалеч.
Не трябва да забравяш коя си ти
и кой е той.
Той си има име, Тате.
Разбира се. Всички земни същества си имат имена.
Федка не е същество, Тате. Федка е мъж!
Кой е казал, че не е?
Просто е от другите мъже.
Както е написано в Добрата Книга,
"Всеки ще търси своя вид. "
С други думи, и птичката може да се влюби в риба,
но къде ще свият гнездо заедно?
Светът се мени, Татко!
Не!
Не.
Някои неща не се променят за нас.
Някои неща никога няма да се променят.
Ние не мислим така.
Ние?
Федка и аз...
...искаме да се оженим.
Какво? Да не си се побъркала?
Нима не разбираш какво означава, да се ожениш извън вярата?
- Но, Тате... - Не!
Казах не!
Повече не го споменавай.
Даже името не му казвай.
Няма да се виждате повече.
Разбра ли ме?
Да, Тате.
Разбрах те.
Ти дойде най-сетне. Да си вървим, че ще окъснеем за вечеря.
Искам да видя на Мотел машината.
Друг път ще я гледаш, сега закъсняваме.
Тихо, жено, че ще побеснея!
А когато съм бесен и муха не смее да прехвръкне.
Леле, че се уплаших,
Като се навечеряме, ще припадна.
Голде!
Аз съм мъжът в семейството!
Аз съм главата на семейството,
И аз искам да видя сега на Мотел новата машина!
Сега може да вървим.
Какво правиш тук? Какво искаш?
Може ли да видя Негова Светлост, свещеника?
Отчето?
Да.
Защо ти е да го виждаш?
По семейни дела.
За дъщеря ми.
Да? Какво за дъщеря ти?
Моля ви, ако може да говоря...
Ако може да говоря с Негова Светлост,
Моля?
Изчакай тук.
Тевие!
Какво има?
Хава.
Напусна тази сутрин дома, с Федка.
Какво?
Къде ли не я търсих.
Стигнах даже и до свещеника
Той ми каза, че ги е венчал.
Венчал?
Да.
Иди си в къщи, Голде.
Имаме и други деца вкъщи.
Аз си имам работа, ти си имаш работа.
Върви си.
Хавалех...
Хава е мъртва за нас!
Ще я забравим.
Върви си, Голде.
Малкото ми птиче, малката ми Хавалех
Не разбирам аз какво се случва днес
Всичко пред очите ми е замъглено
Виждам само едно щастливо дете
Нежно, мило птиче беше ти, Хавалех
Малко птиче
Малката ми Хавалех
Беше толкова красиво и мъничко създание
Любимото на всички дете
Нежно, добро и обично
Нежно, малко птиче бе ти, Хавалех
Хавалех...
Тате.
Тате!
Тате, търсих те къде ли не.
Тате, спри!
Поне ме изслушай!
Умолявам те да ни приемеш.
Да ги приема?
Как да ги приема?
Нима мога да се отрека от всичко, в което вярвам?
От друга страна,
Нима мога да се отрека от собствената си дъщеря?
От друга страна,
как да обърна гръб на моята вяра,
на моите хора?
Ако се наведа толкоз много,
Ще се пречупя.
От друга страна...
Не.
Няма вече друга страна.
Не, Хава!
Не!
- Но, Тате! - Не! Не!
Татко!
Не!
Голде. Ето ги и тях!
Момчетата за които ти говорих.
Чудесни момчета, Голде.
От добри семейства.
Всяко едно от тях е съкровище.
Надали ще намериш по-добри от тях за момичетата си.
Не знам, Йенте.
Моите са още много малки.
Е тези, да не са дядовци?
Вярно, сватбата ще почака,
Но поне тяхното бъдеще ще е подсигурено.
Кой за коя е?
Какво значение има? Избери сама.
И двете са чудни момчета.
Янкел, дебелия,
е чирак при дърводелеца.
Аз съм Янкел!
Някой пита ли те?
Янкел, кльощавия е...
Мамо, реб Тевие вкъщи ли е?
В обора е. Проблем ли има?
Останете тук, деца.
Какво става?
Тевие! Тевие! Да си виждал комисаря напоследък?
Не. Защо?
Вървят слухове в града.
И ние смятахме, че се познавате еди друг,
ще можеш да ни кажеш кое е истина и кое лъжа.
Слухове?
Какви слухове?
Тихо!
Говори, Аврам!
Един от Золодин ми каза, че са издали заповед в Петербург...
Добре дошъл, Ваша Светлост.
Какви са добрите вести?
Виждам, че си с компания.
Те са ми приятели.
Още по-добре. Каквото ти кажа на теб, същото се отнася и за тях.
Колко време ти трябва да си продадеш къщата и покъщнината?
Че защо ми е да си продавам къщата?
Нима пречи на някой?
Дойдох да ти кажа, че трябва да напуснеш Анатевка.
И с какво заслужих тази чест?
Не само ти, разбира се,
Заповедта се отнася за всички.
Какво? Как така?
Отначало, мислех, че ще ти се размине, заради сватбата на дъщеря ти.
Дъщеря ми е мъртва.
Разбирам.
Иначе, заповедта остава, трябва да напуснете.
Но...
Но това ъгълче на света винаги е бил наш дом.
Защо да го напускаме?
Не знам. Има беди на този свят и хора, които ги причиняват.
- Като нас? - Вие не сте единствените.
Вашите хора трябва да напуснат всички села - Золодин, Раблевка.
Целия район трябва да се опразни.
Получил съм нареждане!
Трябва да си продадете имотите за три дни.
И, ти...?
Ти, който ни познаваш цял живот,
Ти, ще изпълниш тази заповед?
Аз нямам нищо общо с това!
Не разбираш ли?
Разбирам.
А ако откажем?
Ще ви заставят.
Ние ще защитаваме домовете си.
Ще останем в къщите си.
Няма да напуснем.
Няма да се дадем без бой!
Срещу милиция и армия? Не бих ви посъветвал това.
Аз бих те посъветвал.
Махай се от земята ми.
Това е все още моят дом...,
моята земя.
Махай се...!
Имате три дни.
След цял един живот,
късче хартия, и по живо и здраво.
Трябва да се съберем с хората от Золодин. Може пък те да имат план.
Ние трябва да се защитим.
Око за око, зъб за зъб.
Много добре.
По този начин целия свят ще е сляп и беззъб.
Рави, през целия си живот чакаме Месията.
Нима сега не е подходящия момент да дойде при нас?
Ще трябва да го изчакаме някъде другаде.
А междувременно,
да почваме да си събираме багажа.
Е...,
Анатевка не беше точно Рая.
Вярно.
Пък и какво чак толкова имахме тук?
По малко от това
По малко от онова
Гърне
Тиган
Метла
Шапка
Някой трябваше да драсне клечката на всичко,...
много отдавна
Пейка
Дърво
Какво е къщата?
Или пък печката?
Дори и да минеш през Анатевка
няма да знаеш, че си бил тук
Парче дърво
Парцал
Какво чак толкова оставяме?
Нищо особено
Само Анатевка
Анатевка
Недохранена... Отрудена...
Къде другаде е толкова хубаво да посрещнеш Шабат?
Анатевка
Близка нам, държелива Анатевка
Където познавам всеки един срещнат
Скоро ще съм странник в странни, нови земи
Ще се взирам за познато лице,
от Анатевка
Аз съм си от Анатевка
Ден да мине, друг да дойде, Анатевка
Скъпо селце, скъпо мое градче
Това е само място.
Дори и нашите деди са били гонени от много места
чрез предупреждение в последния момент.
Може би,...
Затова винаги ходим с шапки.
Голде!
Голде, скъпа!
Исках да те видя,
Да си побъбрим преди да се разделим.
Помниш ли, Голде, че вчера ти казах, че не знам къде да отида,
Къде да завлека старите си кокали.
Сега, вече знам. Искаш ли да чуеш? Ще ти кажа.
През целия си живот, мечтаех да ида на едно място.
Познай къде?
Никога няма да се сетиш.
Какво си пожелаваме всяка година на Пасха?
Следващата година в Йерусалим,
Следващата година в Светите земи.
Отиваш в Светите земи?
Позна!
Сбогом, Йенте.
Остани си със здраве,
И си иди с мир.
И така, сбогом Голде.
Може би, пак ще се видим за нещо по-весело.
Междувременно ще страдаме.
Разбира се, че ще страдаме.
Ще мълчим и ще страдаме, нали така?
Разбира се, че е така.
Къде отивате?
Не знаете къде отивате?
Хайде, Голде, трябва да тръгваме.
Тръгваме... звучи толкова просто.
Голде, всички ще бъдем заедно, много скоро.
Мотел, Цайтел и бебето, ще дойдат бързо, ще видиш.
Тоя Мотел излезе човек.
А Хадъл и Пърчик?
Кога ще ги видим отново?
Да не искаш да идват от Сибир за всеки Шабат?
Знаеш какво пише.
Той си стои в затвора, тя работи,
но скоро
като го пуснат да излезе и те ще преобърнат света наопаки
Тя не може да бъде по-щастлива от това
Пък и другите деца са с нас.
Не всички.
Всички!
Хайде, Голде.
Трябва да почистя,
Да премета пода.
Да преметеш пода?
Не искам да оставям мръсна къща.
Тевие!
Тевие,
аз съм вече на път
За къде си се запътил?
Чикаго,... в Америка.
Чикаго, Америка?
Ние отиваме в Ню Йорк, Америка.
Ще сме съседи.
Покойната ми жена, Фрума Сара има брат там.
Това е много добре.
Мразя го,
но
роднината си е роднина.
Довиждане, Тевие.
Довиждане, Лазар Улф.
Е, стари приятелю, време е да си кажем сбогом.
Фермерът Бушенко ще дойде по-късно да те вземе.
Той не е лош.
Ако си добър с него, и той ще е добър с теб.
И си пази крака?
Благодаря за всичко.
Хава!
Татко ще те види.
Нека. Искам да му кажа сбогом.
Няма да иска да те слуша.
Ще му се наложи.
Може би, е по-добре да кажа на мама.
Хавалех...!
Татко.
Дойдох да се сбогуваме.
Ние също напускаме това място.
Отиваме в Краков.
Не може да останем между хора, които постъпват по този начин с останалите.
Искахме да знаеш това.
Някои са пропъждани със заповеди,
други с мълчание.
Сбогом, Тате.
Мамо.
Ела, Хава.
Сбогом, Хава!
Федка.
И нека Господ да бъде с вас.
И нека Господ да бъде с вас!
Ще ви пишем в Америка, ако искате.
Ще бъдем при чичо ти Аврам.
Да, Мамо.
"Ще бъдем при чичо ти Аврам?"
Целия свят трябва да узнае какво мислим да правим!
Стига си крещял, а приключвай с опаковането!
Имаме много път пред нас.
Голде!
Не ми трябват съветите ти!
Цайтел, да не забравиш бебето.
Сбогом, Тате.
Работи здравата, Мотел,
И идвайте при нас по-скоро.
Да, Тате.
Добре, Тате, ще работя.
Е, деца.
Да тръгваме.